A médiaegyenlőség korában akárki alkothat, és garantált hozzá a mélyen tisztelt publikum is. Az ember görcsös akarással igyekszik valamilyen nyomot hagyni, no meg azt is szereti elhinni, hogy véleménye fontos és maradandó, ezért mindig akad a világhoz valamilyen vizuális-virtuális hozzáfűznivalója: él és virul a névtelen-arctalan kommentműfaj, a Youtube szösszenetei a cukicicástól az amatőr kisjátékfilm-kísérletig, a napló- és levélregény 21. századi transzformációjával, a bloggal pedig a (hobbi)literatúrát űzőknek nyílik lehetőség ingyenes publikációra. Így aztán blogol boldog-boldogtalan, a miniszterelnök és a kormányszóvivő, Mari néni a sarki piacról, a tőzsdeügynök, és a tinédzserlány rózsaszín selyempárnák közt. Nem vitathatjuk el a jogot államalapító királyunktól sem, hogy egy igazi Monty Python-os csavarral szintén arra adja a fejét, hogy küzdelmes életének epizódjait az interneten tegye közkinccsé.
Kiadvány:
Kácsor Zsolt a világhálón már közreadta István kalandjait, és műve most végre megjelent könyvformában is, szerkesztve, átdolgozva. Siránkozó hangvétele rögvest ismerősen bizsergeti Szomszédokhoz szokott lelkünket – panaszhalmozás és sirámfokozás a végsőkig, erről ismerszik meg a magyar. Kontempláció váltakozik kényszeredett akciókkal: urunknak, aki egy alulművelt, kedélybeteg mizantróp, igazából nincs nagy kedve harcokat vezetni meg négyfelé vágatni, csak sodródik az eseményekkel: fél a felelősségtől, de azért habozás nélkül mészároltat vagy áll kegyetlen bosszút, ha úgy jön ki a lépés, a lelkifurdalás-kezdeményt pedig egy vérbeli diktátorhoz illő „nem volt más választásom” axiómával söpri félre. Megtudhatjuk tőle azt is, hogy anyja, Sarolt valóban az a szívtelen, zsarnoki nőszemély, amiért már az István, a királyban is utáltuk, ehhez képest logikus, hogy mellette Géza fejedelemnek csak a behúzott nyakú, pipogya papucs hálátlan szerepe jut. A „bugris bunkó” Koppány öntelt, arisztokratikus trónkövetelő, bajor Gizi pedig elviselhetetlen hisztérika, aki azt képzeli, hogy Magyarországon még az arany is szarból van. Vicces ötlet a gyermek Imre herceget sápítozó kiskamasznak ábrázolni, őt apja autoriter nevelési elvek alapján időnként a lóhoz kötözi, mert mégis milyen magyar az, aki nem sajátítja el legfőbb nemzeti sztereotípiáink egyik legfontosabbikát. Ehhez jön még a visszakérdezési mániában szenvedő Asztrik, a szentenciákban kommunikáló szentfazék Gellért, a flegmatikus német lovagok, no meg a tébolyodó világ pozitív kontrasztjaként funkcionáló drogos táltos és a részeges szerzetes szeretetreméltó alakjai, akik talán kissé didaktikusra sikeredtek, de azért vannak jó poénjaik.
Az István király blogjának szekularizált nyelve és világa természetesen hemzseg a játékos archaizmusoktól, aktuálpolitikai utalásoktól, áthallásoktól, a jellegzetes mai magyar közbeszéd- és gondolkodás, a panaszkultúra, az összeesküvés-elméletek és az etnikai fölényeskedés parodizálásától – változó színvonalon működik, néha kicsit rosszízű, máskor telibe trafálja az olvasót. Az internet nyelvét véleményem szerint – azon a tipográfiai ötleten kívül, hogy a fejezetcímeken kis nyíl jelzi, hogy kattinthatunk – nem sikerült specifikálni, hagyományos napló ez a javából, de ne kekeckedjünk. Maró humorú, kegyetlen szatírának nem nevezném, ám a Magyar vándornál klasszisokkal jobb: szórakoztató interpretálása a rendszerváltás utáni Magyarországnak.
Kácsor Zsolt
István király blogja
Athenaeum Kiadó, 2009
Forrás:
konyves.blog.hu
2010. 07. 17.
Ki tudna többet a visszautasíthatatlan bókokról és a szerelmes lélek rejtelmeiről, mint Petőfi Sándor? Minek nevezzelek? - kérdi, és szerelmes tekintetével bebarangolja csodálata tárgyát....
|
Voltak, akik megsértődtek, és voltak, akik a pályatárs elismerését látták abban, amikor Karinthy Frigyes 1912-ben irodalmi karikatúrát rajzolt róluk. ,,Babits Bihály" versei, vagy az Ady költészetét...
|
,,Iszonyúan magyar" - írta saját művéről Móricz, és (újra)olvasva az Úri murit, nem kételkedhetünk abban, hogy megállapítása a mai napig kísért. A közel száz éve született mű vaskos...
|
,,Szeretném, ha szeretnének" - mondja, kéri, könyörgi egy költői hang, ami hamisítatlanul adys. Meglepő, de Ady Endre akkor írta e sorokat, amikor végre elismert, sokak által megbecsült (és...
|
,,Az él igazán, aki másért él"
Timár Virgil vidéki gimnáziumban oktató, tudós szerzetestanár, aki felfigyel a tehetséges, okos Vágner Pista nevű fiúra. A csillogó szemű diák csüng tanára szavain, és amikor Pista anyja...
|
Fordította: Szieberth Ádám
Mennyi minden történhet egy hét alatt?
Richard Russo Pulitzer-díjas szerzőjének frenetikusan vicces regénye ifjabb Hank Devereaux életének egyetlen, balul elsült hetét követi végig.
Devereaux az angol tanszék kelletlen vezetője...
|
Caroline O'Donoghue
Fordította: Vándor Judit
Az egyetemista Rachel egy könyvesboltban dolgozik, itt találkozik Jamesszel, akivel rögtön megtalálják a közös hangot. A szikrázóan intelligens fiúval hamarosan lakótársak lesznek, és ezzel...
|
A halálnak van humorérzéke
Kár, hogy csak MOST kezdek rájönni, hogy alapjában véve jópofa nő lehetett az anyám.
KÁR, hogy csak most kezdem IRIGYELNI, amiért annyira BÁTRAN élt, ahogyan én sose mertem. DE JÓ VOLNA ÚJRAKEZDENI,...
|
Balázs Béla, az elismert, sikerei csúcsán járó író egy éjszakai lokálban megismerkedik egy fiatal nővel, akinek nem tud ellenállni. A mindent elsöprő vonzalom hatására a meggyőződéses...
|