Lenyűgözött, de nem csak méreteivel. Hanem a teljességével, a tudásával, a tájékozottságával. Elmerültem Michelangelo Merisi avagy Caravaggio életében, és mindabban, ami az ő életét befolyásolta: a történelem, az olasz kultúra, a társadalmi berendezkedés, a szokások, a középkori inkvizíció működése, a hűbérrendszer, az egyház mecénási szerepe. Ezeknek bemutatása nagyban segít megérteni egy olyan festőt, akinek emberi természetét és festési zsenialitását leginkább Munkácsyhoz tudnék hasonlítani.
Passuth egészen különleges stílust választ emberünk bemutatására: első szám első személy ugyan, de ugyanakkor olyan közeli meglátásai vannak, olyannyira belülről figyeli az eseményeket, a festő érzelmeit, hogy szinte úgy éreztem helyenként saját magáról vall.
Láttam magam előtt, ahogy születnek a képek, láttam és átéltem az összetett személyiségű festő belső vívódásait, modelljeit, kompozícióit, műtermeit, láttam, ahogy a fény beesik az ablakon, ahogy glóriával fogja be az Emmauszi vacsora c. kép Jézusát, együtt küzdöttem Caravaggióval, hogy megszülessen egy-egy kompozíció, hogy leküzdje az újabb és újabb akadályokat, eleget tegyen az új megbízásoknak.
Ugyanakkor nem tudtam igazán elveszni a könyvben, nem tudott folyamatosan magával ragadni, mert történelmi részletessége rendre kiszakított a folyamatból, és noha én szívesebben olvastam volna arról, hogy mi történt épp a festővel, néha oldalakon keresztül az épp aktuális európai fejedelmek és hűbérurak egymás közti viszonyait fejtegette. Nem mondom, hogy ezeknek a leírások nem illettek oda, de sok helyütt soknak, feleslegesnek, átlapozhatónak éreztem.
Mintha a szerző két könyvet akart volna írni, de csak egynek a megjelenése volt lehetséges, így hát összegyúrta a kettőt. Ezt nem kritikának szánom. Mert a könyvnek ezek a történelmi részei valójában ugyancsak jól megírtak, és ha nem egy festő életrajzát szerettem volna éppen elolvasni, hanem a sötét középkorral szerettem volna könnyedebb, regényesebb formában megismerkedni, akkor kifejezetten szórakoztatónak találtam volna ezeket a hosszú korrajzokat.
Passuth utószavában erről így fogalmaz: „Többet is (mélyebben is) szerettem volna nézni, mint a művész legszemélyesebb sorsának ábrázolását. A háttér így előlép, hiszen a kor Itáliájának politikai s társadalmi feltételei is sokban hozzájárultak ahhoz, hogy az őseredeti művész sorsa ily szomorúan alakuljon. A historikus rajz esetenként valósággal dominálja a színpadot. Enélkül – úgy éreztem – aligha rajzolhattam volna meg hihetően a kora barokk évtizedek itáliai művészetét s a kiemelkedő jelentőségű festőművészét.”
A “Medúzafej” az Athenaeum Kiadó gondozásában jelent meg.
Forrás: Kultography
Ki tudna többet a visszautasíthatatlan bókokról és a szerelmes lélek rejtelmeiről, mint Petőfi Sándor? Minek nevezzelek? - kérdi, és szerelmes tekintetével bebarangolja csodálata tárgyát....
|
Voltak, akik megsértődtek, és voltak, akik a pályatárs elismerését látták abban, amikor Karinthy Frigyes 1912-ben irodalmi karikatúrát rajzolt róluk. ,,Babits Bihály" versei, vagy az Ady költészetét...
|
,,Iszonyúan magyar" - írta saját művéről Móricz, és (újra)olvasva az Úri murit, nem kételkedhetünk abban, hogy megállapítása a mai napig kísért. A közel száz éve született mű vaskos...
|
,,Szeretném, ha szeretnének" - mondja, kéri, könyörgi egy költői hang, ami hamisítatlanul adys. Meglepő, de Ady Endre akkor írta e sorokat, amikor végre elismert, sokak által megbecsült (és...
|
,,Az él igazán, aki másért él"
Timár Virgil vidéki gimnáziumban oktató, tudós szerzetestanár, aki felfigyel a tehetséges, okos Vágner Pista nevű fiúra. A csillogó szemű diák csüng tanára szavain, és amikor Pista anyja...
|
Fordította: Szieberth Ádám
Mennyi minden történhet egy hét alatt?
Richard Russo Pulitzer-díjas szerzőjének frenetikusan vicces regénye ifjabb Hank Devereaux életének egyetlen, balul elsült hetét követi végig.
Devereaux az angol tanszék kelletlen vezetője...
|
Caroline O'Donoghue
Fordította: Vándor Judit
Az egyetemista Rachel egy könyvesboltban dolgozik, itt találkozik Jamesszel, akivel rögtön megtalálják a közös hangot. A szikrázóan intelligens fiúval hamarosan lakótársak lesznek, és ezzel...
|
A halálnak van humorérzéke
Kár, hogy csak MOST kezdek rájönni, hogy alapjában véve jópofa nő lehetett az anyám.
KÁR, hogy csak most kezdem IRIGYELNI, amiért annyira BÁTRAN élt, ahogyan én sose mertem. DE JÓ VOLNA ÚJRAKEZDENI,...
|
Balázs Béla, az elismert, sikerei csúcsán járó író egy éjszakai lokálban megismerkedik egy fiatal nővel, akinek nem tud ellenállni. A mindent elsöprő vonzalom hatására a meggyőződéses...
|